Se lige der! Der kan man bare se.
Hvorfor skal vi i kirke, når ingen andre gør det?
Fordi vi altid går i kirke. Fordi vi elsker Herren.
- Vi var i kirke i går. - Det var en begravelse, for fanden.
Hej!
Godmorgen!
- Piller du ved bilen? - Jeg roder bare lidt rundt.
Det er meget varmt.
Hvornår vil du klæde dig af og læse digte for mig i din dialekt?
Du skylder mig en tjeneste.
Jeg finder mig ikke i et nej.
- Hør her ... - Ja?
Ja?
Hop ind.
Kingsley ... Ved du, hvem Jayne Mansfield er?
Jayne Mansfield? Hun er filmstjerne, blond og med ...
Patter, ja.
Hun døde i en bilulykke i Louisiana for et par år siden.
En ven til mig ringede og sagde, at de har ulykkesbilen her i byen.
De sælger billetter og alt muligt. Jeg havde næsten glemt, at det var i dag.
Vil du med? Kom nu.
Det er i orden.
Hvor grotesk.
Det her er et fint sted. Jeg plejer at køre herhen for at tænke.
Mig og Patty Overton knaldede altid som et par kaniner her.
Det var før krigen.
Så giftede hun sig med en baptistpræst.
Hun havde hareskår, og man skulle bruge briller for at se hendes patter -
- men hun havde en skøn røv, hvor der var plads til hele stangen.
Det lyder som en sød pige.
Kom så til sagen, pilot.
Hvad med Tennessee Williams? Kender du "Kat på et varmt bliktag"?
Kan du høre det?
Nej, jeg kan ikke høre noget.
Fuglene?
Stilheden.
Det var svært at vænne sig til den. Det er det stadig indimellem.
Det er som at flyde i en stille sø med en hel storm i hovedet.
Jeg har aldrig haft lyst til at se katastrofer.
Jeg ville ikke vide, hvad folk tænkte, før de døde.
Jeg ville ikke se livløse ansigter med tomme blikke.
Jeg ville bare flyve.
Da jeg var lille, læste jeg bøger om det -
- og når der af og til kom et fly, betragtede jeg det, til det forsvandt.
Så jeg lod mig hverve i 1940. Da var vi ikke i krig.
Jeg ville bare flyve op til roen og stilheden.
Jeg blev pilot i flåden. Hvad siger du til det?
Det var dog hverken roligt eller stille -
- men larmende, vildt og skræmmende.
Men man fløj jo, når man skulle. Man gjorde sin pligt.
Jeg havde tre ting i tankerne, når jeg lettede.
Den første var: "På en eller anden måde skal jeg nok komme hjem."
Det anden var: "Det her bliver den sidste dag i mit liv."
Det tredje var et sted midtimellem. Jeg tænkte slet ikke på noget.
Jeg lod ingen af de andre tanker tage overhånd.
Folk siger, at de ikke vil tale om krigen, fordi det var så frygteligt -
- men jeg tror, at det er, fordi ingen vil høre om det.
I starten af krigen var de japanske piloter meget bedre end os.
Senere blev vi bedre.
Jeg begik en fejl den dag.
Der var en klar himmel, og han lagde sig bag mig.
Jeg blev ramt her og i ryggen.
Jeg fattede ikke, at jeg var blevet skudt, selvom jeg forventede det.
Hvordan det nu var ...
... så sprang jeg ud.
Egentlig turde jeg ikke, men jeg ville ikke brænde op.
Ved du, hvor heldig jeg var?
Nej.
Jeg landede midt blandt vores marinesoldater.
Jeg blev slået bevidstløs og brækkede højre ben -
- kravebenet, nogle ribben, bækkenet og begge hænderne.
Jeg husker ærlig talt ikke så meget om det.
Den 12. november 1942 i Guadalcanal.
Jeg vågnede op på hospitalet med hænderne og benet i gips.
Jeg var helt smadret.
Så angreb de hospitalet ...
... og jeg brændte næsten inde.
En mand kom hen og smed et vådt tæppe over hovedet på mig.
Jeg troede, han prøvede at dræbe mig.
Men han reddede mit ansigt. Hvad det så er værd, som Jimbo siger.
Han fik mig ud derfra.
Carroll besøgte mig et par gange. Det var noget særligt.
Så var krigen slut for min del.
Man får aldrig fred for sin egen hud.
Man skal skyde fem fjender ned for at blive et flyver-es.
Jeg skød seks ned.
Jeg er et es.
Skip ...
Jeg ... spillede den ikke af.
Jeg kender et godt sted.
Hun, kæresten og chaufføren døde. Det var midt om natten.
Ungerne på bagsædet klarede sig, men hendes hund døde også.
Jeg kan godt huske det.
Det er altid chokerende, når de rige og berømte dør.
De er selvfølgelig ikke immune, men man bliver alligevel overrasket.
Folk ville blive ældre, hvis de blev, hvor de var.
Mange dør ude på vejene. Tænk, hvis ens sidste tanke bliver:
"Nu bliver jeg kørt ihjel, bare fordi jeg skulle ud og købe toiletpapir."
"Hvorfor tørrede jeg ikke røven med et blad i stedet?"
Jeg har spekuleret meget over sidste tanker på det sidste.
Jeg håber ikke, jeg får nogen.
Jeg vil hellere dø, mens jeg sover, helt uden bevidste tanker.
Kun drømme, forhåbentlig gode drømme.
Tre, tak.
Flyt dig lige lidt.
Nu skal vi se ...
Her er den.
De kørte åbenbart på en vej ude i sumpene.
Der var en sprøjtebil på vejen -
- og der var en stor sky af insektgift langs vejen.
Lastbilen bremsede op, da den kom ind i tågen -
- og Jayne Mansfields bil gled ind under den. Så var det slut.
Blev hun ikke halshugget?
Det tror mange, men det var ikke hele hovedet, bare det øverste.
Bruger du meget tid på at spekulere, Kingsley?
Nu for tiden bruger jeg nok mere tid på at acceptere tingene.
Ikke mig. Jeg spekulerer hele tiden over tingene.
- Det er ikke hendes hoved. - Det ved jeg da godt.
Min far tror heller ikke, at det er hendes bil.
Har du ikke andet at tage dig til end at bilde mig ting ind?
- Ja ... - Jeg venter i bilen.
Har du set nok?
Ja, det er vist nok.
En død mands blik er præcis lige så tomt som dukkehovedets blik.
Det så jeg mange gange i krigen.
- Det gjorde du vel også? - Ja, desværre.
Men faktum er, at vi alle har en slags katastrofe, der venter os.
Ja. Hørte du det?
Jeg sætter tingene sammen, men det hele falder fra hinanden.
Før jeg når at få det hele på plads, falder det fra hinanden igen.
Det er det, jeg siger. Det hele er vendt på hovedet.
Jeg elsker mine drenge, men jeg forstår mig ikke på dem.
Jimbo er den mest normale af dem, og han var slet ikke i krig.
De andre to blev krigshelte, og nu er de et par dagdrivere.
Det burde vel være omvendt?
Jeg må sige, at jeg er lidt skuffet over Phillip.
Det er nye tider, og det gode liv er snart blot et minde.
Sommetider håber jeg, at jeg slipper for at se det, når det sker.
- De opfører sig som gamle venner. - Ja, det er fascinerende.
- Lad os sætte os lidt. - Det er et stort uvejr.
Jeg gad vide, hvad de lavede, mens vi var i kirke?
- Jeg trækker lidt frisk luft. - Lad os gå en tur.
Du skal lade min søster være i fred. Forstår du det?
- Jeg ved ikke, hvad du tror, men ... - Jeg er ikke vred på dig.
Jeg bliver kun vred på folk, jeg godt kan lide.
Jeg siger det her for din egen skyld. Hold dig fra hende.
Strømafbrydelse!
Jeg skal fortælle dig noget. Hun kan være en sød pige -
- men lader du hende trække dig ned, kommer du aldrig op igen.
Neal var en slank, veltrænet og ydmyg fyr.
Nu går munden på ham uafbrudt, så han bliver fri for at tænke.
Han kan næsten ikke klemme sig ned i træningsdragten -
- han æder alt, hvad han kommer i nærheden af, og bæller øl.
Hvis du vil have penge på lommen og fornuften i behold -
- gør du klogt i at lade hende være. Hun er udspekuleret.
Hun klynker værre end en kattekilling.
Jeg er slet ikke sikker på, at døtrene er hans.
De taler om fri kærlighed, men blinde passagerer er, hvad de er.
De mangler respekt.
Hvis dem, vi kæmpede mod, og dem, som døde ved vores side, så det her -
- ville de vende sig i deres grave.
Mens vores drenge slås i junglen -
- synger hippierne og pisser på vores flag.
Forstår de ikke, at kommunismen er på vej som en flodbølge -
- hvis vi ikke stopper dem i Sydøstasien.
Sig det til Carroll.
Vietnameserne slås ikke for kommunisme, men selvstændighed.
- Først var Frankrig der, nu USA. - Vi vil bare give dem frihed.
- Under våbentrussel? - Vold kan være et nødvendigt onde.
Lige netop.
I 1917 var det min tur -
- og efter Pearl Harbor måtte Carroll og Skip rykke ind.
Snart er det vel Alans tur.
Alan skal jo tage over her en skønne dag.
Det når han også.
Skal han også komme hjem med en masse medaljer, eller blive dræbt?
Hvorfor ikke begge dele?
Jeg er glad for, at jeg fik piger, og ikke drenge.
Har du ikke fået nok nu, far? Du er lige blevet udskrevet.
Bland dig udenom. Det er en af de sidste fornøjelser, jeg har tilbage.
Jeg har også fået nok af, at du skal spille militærekspert.
Jeg er ingen ekspert, men jeg har faktisk også været soldat.
Tænk, det glemte jeg!
Du var jo med i det glorværdige slag om Singapore!
Japanerne tog os på sengen.
Vi havde kanonerne rettet ud mod havet, men de kom bagfra -
- og vi overgav os, selvom vi var tre gange flere end dem.
Storbritanniens mest skammelige nederlag, og Philip var med.
Ja, det var noget rod.
Den kujon til Percival burde have været stillet for krigsretten.
General Percival var en tapper mand, men situationen var umulig.
Du tilbragte krigen som japansk krigsfange og slave, ikke som soldat.
Jeg overlevede i det mindste, og det synes jeg, at jeg fortjener ros for.
Overlevelsesinstinktet er stærkt selv hos insekter.
- Jeg fik ordre til at overgive mig. - Det var ikke nødvendigt.
- Du burde have før guerillakrig. - Det ved du ingenting om!
Jeg tror ikke mine egne ører.
Hvad får dig til at tro, at du kan tale sådan til mig?
Skulle jeg lade din fuldesnak være uimodsagt?
Du er bare en doven dagdriver, som giver krigen skylden for det hele.
Jeg har aldrig givet krigen skylden for noget.
- Du lever i en fantasi! - Fantasi?
Du er en pompøs dinosaur, som snart uddør.
Japanerne må have sparket dig i hovedet for mange gange.
Jeg undskylder for min optræden. Det var upassende.
Tænk ikke på det. Jeg har knust en del glas i mine dage.
Jeg troede, at briter var så tillukkede.
- Hvad laver du, Skip? - Jeg vil tale med dig.
Klæd dig på. Spis noget is og gå i seng.
- Kan du huske, da jeg var lille? - Ja, naturligvis.
- Kan du huske, da jeg var lille? - Det sagde jeg jo lige.
Du er min dreng, men det her er vigtigt.
Tag dig en is og gå så i seng.
Kan du huske nogle historier om mig, da jeg var lille?
Kan du huske, at vi to talte sammen nogle gange, du og jeg?
Hvad som helst fra dengang, jeg var en lille dreng.
Mor fortalte et og andet, sidste gang jeg så hende.
Hvad fortalte hun dig?
Hun fortalte om en fætter, der var så vild -
- at de måtte binde ham til et træ, når de skulle fodre hønsene.
Precious, kaldte de ham.
Nu kom strømmen tilbage.
Klæd på dig og find noget andet at lave.
Det er i orden.
Skru ned for musikken!
Donna ...
- Nu har jeg klædt mig på, far. - Ja, det må man sige.
Jeg må have været noget særligt som dreng ...
- Hvad tænker du på? - Jeg ved det ikke rigtigt.
Det her var uundgåeligt. Er det ikke skønt at leve?
- Jo, det er skønt at leve. - Du lyder ikke så glad.
Vær ikke så engelsk. Du kan da ikke påstå, at det ikke var skønt.
- Nej, det kan jeg ikke. - Hold op med at være så underlig!
Du tænker på noget kedeligt.
Det er ikke pænt af dig at være sådan uden at fortælle det.
Tal med mig.
- Jeg er bare meget træt. - Ingen udflugter. Fortæl mig det.
Okay.
Det, som min far sagde ... Jeg var krigsfange, men jeg var også soldat.
Gudfader ...
Var det det, du tænkte på?
Ikke på mig eller på det, vi lige gjorde?
Du spurgte jo.
Krigen er slut, og fædre er fædre.
Nu skal du bare tænke på mig.
Undskyld, men du spurgte faktisk.
- Du kan alligevel aldrig forstå det. - Hold op med det.
Sådan skal du ikke behandle mig. Jeg er ikke et fjols.
Var du virkelig fange hele krigen? Kæmpede du ikke imod?
Det afhænger af, hvad man mener med at kæmpe.
At skyde mod fjenden og springe fra skyttegrav til skyttegrav -
- blev der ikke så meget af.
Men jeg kæmpede for at overleve hvert eneste frygtelige minut.
Jo, jeg kæmpede.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal have en cigaret.
- Uvejret varede ikke så længe. - Det gør de aldrig.
Det er sikkert langt borte nu.
- Min far er et udyr. - Det er min far også.
- Ser du meget fjernsyn? - Nej.
Hej, far.
- Skal du og Kingsley ud og jage? - Ja, vi skal ud til Ten Mile Creek.
- Det er jo ikke jagtsæson. - For mig er det altid jagtsæson.
- Jeg er stolt af dig. - Hvorfor det?
Du har været så flink mod Kingsley.
Jeg har hadet ham i 20 år, og jeg gav ham skylden for alt.
Hvad skete der så?
Da han lå der på båren på vej ud til ambulancen -
- en fremmed i en fremmed by, langt væk hjemmefra -
- som tror, at han måske selv skal dø.
Jeg fik ondt af ham, og pludselig var jeg ikke vred mere.
- Hvad er det der? - Det er iste, min ven.
Det er til din farfar. Han og Sir Kingsley skal ud og jage.
Sir Kingsley skal have varm te.
- Vil du have lidt te? - Nej, ikke endnu.
Jeg er tørstig.
Ikke langt herfra -
- stod slaget ved Ten Mile Creek under Borgerkrigen.
Nordstatstropperne stormede ned ad skråningen -
- og dræbte næsten alle vores soldater.
- Du har ikke taget hundene med. - Nej, vi behøver ikke nogen hunde.
- Far! - Jeg mediterer, Mickey.
Alan har været skæv siden i aftes. Nu har han hældt syre i farfars iste.
- Hvorfor ville han gøre det? - Du sagde, det ville være en god ide.
For helvede da.
Jeg har faktisk en rigtig sjov jagthistorie om Phillip ...
Vent, vent ...
- Hvad er det, der sker? - Hvad mener du?
Alt føles så underligt.
Det hele kører rundt ... Kører det også rundt for dig?
Jim, har du det godt?
Alt forandrer sig! Jorden og træerne ...
Himlen er fuld af linjer.
Bladene bevæger sig som bølger.
Jeg har mistet balancen.
Sig, at du også ser paraden af træer, der vinker med deres blade.
Jeg ved ikke, hvad der sker med mig.
- Vi må have dig hjem igen. - Ja... Nej, nej ...
Du skal hjem. Lad mig hjælpe dig.
Du kan kysse mig i røven. Du er nødt til at dræbe mig først.
Hvordan kom du forbi vores linjer? Jeg har mit kompagni her, tyske svin.
Slip våbnet!
Er du gået fra forstanden? Jeg er ikke tysker!
Jeg er jo Kingsley.
Det er et godt dæknavn. Var det sådan, du kom forbi?
Vis mig dine befalinger!
- Hvem vandt World Series i 1916? - Det aner jeg ikke.
Boston Red Sox.
Lassen Sie Ihre Waffen fallen und die Hände über den Kopf!
Det er i orden. Tag det roligt, Jim!
Mig snyder du ikke, kålhoved. Luk munden op!
Jeg er englænder. Vi kæmpede på samme side!
Men krigen er slut. Det er 1969 nu. Vær sød at lægge geværet.
Gud!
Jim!
- Hvor er far? - Ude og jage med Bedford.
- Alan har hældt LSD i fars iste. - Hvad er det, du siger?!
- Sagde han, hvor de skulle hen? - Ja, ud til Ten Mile Creek.
Herren være med os.
Jim!
Far! Far!
Far!
-Far! - Far!
Hold mund! Det her er ingen børnehave.
Far!
Du går den vej, Carroll.
Du går den vej.
Du følger med mig, Donna.
Smukt! Jeg har aldrig set noget så smukt!
Nu skal vi altså tilbage til bilen.
- Far! - Phillip!
Jeg har fundet dem!
Kom nu, Kingman! Hop i vandet, din magre rad!
- Har du det godt? - Ja, men Jim er helt fra forstanden.
Her kommer politiet! Hvad glor I på?
Jeg har været bekymret for ham i halvanden time nu.
Jeg elsker det her!
- Han kunne være kommet til skade! - Jeg vidste ikke, han skulle på jagt.
Han havde geværet med! Han kunne have skudt den skide englænder!
- Men det gjorde han ikke. - Det handler det ikke om!
Hvad er der galt med dig? Sådan har jeg ikke opdraget dig!
Hvad tror du, din mor vil sige?
- Hvordan har han det? - Ingen ændring.
Carroll siger, at det kan vare længe, før stoffet holder op med at virke.
Jeg er glad for, at du er uskadt. Jeg var nervøs for dig.
Jeg har været i værre situationer.
- Du får husarrest! - Det bestemmer du ikke!
Jeg mente ikke det, jeg sagde i går.
Heller ikke jeg, far.
Nu glemmer vi det og kommer videre.
Gå op på dit værelse!
- Du bestemmer ikke over mig! - Det kan du tro!
Vi går videre.
- Jeg hader dig! - Du bliver derinde!
Min tegnebog blev våd ude i vandet. Læg det hele ud, så det tørrer.
- Hvor er den? - Der.
Det hele skal tørre, jagttegnet og det hele.
Og dit brev.
Jeg forstår det ikke. Har du haft det her på dig i alle de år?
Hvorfor ikke bare sige, at det betød noget for dig?
Man dør ikke af at tale med sine børn, far.
Du ville måske blive overrasket.
Hvad er der galt med dit hoved?
Jeg kan ikke trække vejret! Jeg kan ikke trække vejret!
- Far ... Jeg er lige her. - Jeg kan ikke trække vejret!
- Op med dig.
Få mig op! Jeg kan ikke trække vejret her!
- Kom nu, far. - Jeg kan ikke trække vejret!
Jeg kan ikke trække vejret!
Nej! Nej! Jeg kan ikke trække vejret!
Pas på trinnet, far.
Hold fast i ham, Skip. Jeg går ind og laver mere kaffe.
- Skal jeg holde dig oppe, far? - Hold dig selv oppe.
Skip ...
Hvordan går det?
På et tidspunkt syntes jeg ...
... at alle dem, jeg så, lignede grise med indsunkne øjne.
Alt var gult.
- Var det, da du var i krigen? - For ti minutter siden. Eller i går.
- Nå, for pokker da. - Ja...
Du ...
Kan du se hegnet derovre, hvor vejen ligner en stor elastik?
Jeg kan ikke se ret meget derude.
Du hjalp mig med at sætte pigtråd op derude, da du var syv-otte år.
Jeg sad fast i det og faldt. Jeg blev helt viklet ind i det.
Jeg havde pigtråd i håret, i skjorten og i bukserne ...
Da jeg bad dig om hjælp, begyndte du at skråle, og så løb du.
"Din lille skiderik", sagde jeg.
Så kom du løbende, stadig grædende, med en bidetang.
"Jeg har allerede en tang", sagde jeg. "Hjælp mig bare fri!"
Du gik altid i panik, når nogen kom til skade.
Du kunne ikke tåle at se, når noget gjorde ondt på folk.
- Var jeg syv-otte år? - Ja.
- Hvad laver du? - Jeg lagde bare armen om dig.
Det føles underligt.
Det er i orden ...
- Er du våd? - Våd? Nej, det er jeg ikke.
Det føles sådan.
Hvis vi var banditter, ville jeg være Jesse James.
Carroll ville være Pat Garrett.
Skip skulle være Billy the Kid.
- Pat Garrett var ingen bandit. - Jo, men han skiftede side.
- Hvorfor skal jeg være Billy the Kid? - Derfor.
For han var en dum idiot, der var heldig at skyde et par stykker.
Der er et billede af ham, som jeg har set.
Det ser ud, som om han står og slikker sit eget snot i sig.
- Vil du have en hård bold i skridtet? - Helst ikke.
Jeg laver bare sjov med dig.
Nu tager vi en pause, for jeg er træt af at stå her.
Ja, jeg ved ikke med dig ...
En af hundene har skidt på verandaen.
- Hvor er alle henne? - Jimbo er derude et sted.
- Familien Bedford, mener jeg. - De kørte for en time siden.
Er de kørt? Hvorfor var der ingen, der vækkede mig?
Det var der nok ingen, der tænkte på.
- Hvad sagde de? - De sagde tak for opholdet.
Dorothy gav dem noget mad med til turen.
Skulle I ikke hilsen mig fra nogen?
Nej, ikke så vidt jeg husker.
Du er en god hund for det meste, men der må du ikke skide.
Jeg må hellere se, hvad Jimbo går og laver ...
- Det skal blive godt at komme hjem. - Ja, far.
Nå, Skip, så fik du dig endelig noget ordentlig fisse, hvad?
Jeg tror måske, at jeg er forelsket.
- Hvad er der? - Undskyld, men det lød bare sjovt.
- Nej. - Kom nu, far tog jo syre.
Han fik styr på alt det, han har spekuleret over.
Men han glemte det hele igen, da han brækkede sig.
Hvad var det, du lagde i mors kiste?
- Det var mellem mig og hende. - Sig det nu.
Et brev, jeg skrev, men som hun aldrig fik.
Det her er stærke sager.
Tror I ikke, jeg har røget pot før? Jeg er altså ikke nogen huleboer.
Det er bare ikke godt for mig.
Jeg tror, at FBI er efter mig. Mit hjerte galoperer, så jeg bliver bange.
Mig og Carroll er ligeglade med, at du ikke var med i krigen.
Du er vores bror, og vi elsker dig. Vi er glade for, at du slap for det.
Du har ingen grund til at være misundelig over det.
Du aner ikke, hvordan det var.
Så ...
Du burde være glad for det.
Vi er da stolte over, hvad vi gjorde, men det er det rene mareridt.
Du burde glemme det.
Du kan jo arbejde, og du kan sove. Folk synes, at du er normal.
Det kan vi to ikke.
Du har jo set, hvordan far behandler os.
Når jeg endelig sover, så vågner jeg op og tror, at jeg brænder.
Ville du måske gerne have det sådan?
For pokker, mand, du kan virkelig træde i spinaten.
Hvorfor sagde du det? Nu røg han pot og snakkede med os.
- Hvorfor sagde du det? - Det føltes bare rigtigt.
Hold den her mod kinden.
Derfor skulle du være Billy the Kid.
Han blev skudt som 21-årig, fordi han aldrig tænkte sig om.
Sommetider skal man tænke sig om, før man åbner munden.
- Jeg tænker skam, Jimbo. - Nej, det gør du ikke.
Men jeg prøver at lade være.
Hør her ...
Nu henter vi nogle hamburgere og kører hjem til mig.
Lad os gøre det.
Ja, lad os det.
- Du kører. - Tager du pis på mig?
- Kør bare. - Er du sikker på det?
Er I klar? Nu kører vi!
Jimbo! Stop!
Undskyld ... Beklager, Jimbo, men det føles ikke rigtigt.
For helvede da, Skip.
- Far ... - Hej.
Hvad er der?
Jeg var på rekrutteringskontoret i går, mens du var hos farfar.
Jeg har meldt mig frivilligt.
De sagde, at jeg kunne blive sammen med Connell.
Alle i familien har jo gjort det.
Jeg så et billede af nogle fyre i Vietnam.
De stod blandt palmer i bar overkrop med geværer over skuldrene.
Det var sgu rock'n'roll.
Jeg vil gøre noget fedt, far. Jeg vil ikke rådne op her.
Jeg er 18 år, så jeg behøver ikke din tilladelse.
Tekster: Henrik Jakobsen www.undertext.se